Go Ad-Free
If you regularly use Hymnary.org, you might benefit from eliminating ads. Consider buying a subscription.
If you regularly use Hymnary.org, you might benefit from eliminating ads. Consider buying a subscription.
1 Med Sorgen og Klagen hold Maade,
Lad Guds Ord dig trøste og raade,
Lad Hjertet i Sorgen ei synde!
Ved Døden vi Livet begynde.
2 Vi indsvøbe Liget med Taare,
Og lægge det stille paa Baare;
Men Svøbet og Baaren betyder:
Han slumrer, til Dagen frembryder.
3 Lad Hjerte og Øie kun briste,
Og Legemet lægges i Kiste,
Den Time ei borte skal blive,
Da Herren det kalder til Live.
4 Ved Døden al Ynde berøvet
De Legemer blandes med Støvet,
Men herlig opreises de skulle
Af Livs-Aand og Yndighed fulde.
5 Se Kornet i Jorden hin sorte!
Det synes saa visselig borte,
Min Stunden dog kommer, det skyder,
I gyldneste Grøde frembryder.
6 O Jord! vi en Gave dig skjænke,
Med Graad i dig Skjød vi den sænke;
En dyrebar Sæd du modtager,
Vi derfor dig kalde Guds Ager.
7 En Sjæl i den Støvhytte bode,
En Sjæl, som paa Frelseren trode,
Som længtes med Haab mod der Høie,
Med Gud og hans Glæde for Øie.
8 Tag varlig det guld udi Gjemme!
Gud vil ei den Bolig forglemme,
Hvor Aanden har sukket og smilet,
Han kræver det, naar det faar hvilet.
9 Snart skue vi Dagen at gylde,
Da Kristus vort Haab vil opfylde,
Ei Jorden dem mere skal dølge,
Guds Villeder glade ham følge.
First Line: | Med sorgen og klagen hold maade |
Latin Title: | Jam moesta quiesce querela |
Author: | Aurelius Clemens Prudentius |
Translator: | P. J. Hegelund |
Language: | Norwegian |
Copyright: | Public Domain |