Go Ad-Free
If you regularly use Hymnary.org, you might benefit from eliminating ads. Consider buying a subscription.
219 | Kirkesalmebog#220 | 221 |
1 Naar vi i største Nøden staa,
Og vide ei hvor vi skal gaa,
Og finde ingen Hjælp og Raad,
Om vi end græde Hjertens Graad;
2 Saa er vor Trøst i saadan Meen,
At komme sammen hver og een,
Dig at paakalde, Herre Gud,
Om Hjælp efter dit Ord og Bud.
3 Vi vore Øine sørgefuld
Til dig opløfte, Herre huld,
Og søge Synds Forladelse
Og alle Straffes Mildelse.
4 Som du forjætter naadelig
Hver den, som derom beder dig
I din Søns Navn, den Herre Krist,
Vor Frelser og vor Talsmand vist.
5 Thi komme vi, o Herre sød,
Og klage dig vor store Nød,
Mens vi nu ganske er forladt
Med Sorg og Fare omkringsat.
6 Sku ei vor Synd med Øiet dit,
Siig os fra den af Naade kvit,
Staa os i vore Trængsler bi,
Gjør os fra alle Plager fri!
7 Paa det vi kan af Hjertens Grund
Med Glæde takke dig hver Stund,
Adlyde dig med største Flid
Og love dig til evig Tid.
Text Information | |
---|---|
First Line: | Naar vi i største Nøden staa |
Language: | Norwegian |
Publication Date: | 1893 |
Topic: | Fjerde Søndag efter Hellig Tre-Kongers Dag: Til Høimesse; Fourth Sunday after Holy Three Kings Day: High Mass; I Nød og Fare(9 more...) |